Sådan.
Godmorgen, kodekriger. Pigerne er klar.
Du faldt i søvn midt i læsningen. Det må give mareridt.
Det er markedsundersøgelser.
Jeres netværk hæmmes af gratisspillere.
– Vi har mange betalende brugere. – Men snyderne sluger båndbredden.
Tænk, hvis nogen skrev et program, der kunne kortlægge jeres netværk.
– Jeg kalder det for Sonaris. – Hør her.
"Jeres politiske indsigt er lige så nærsynet som en lemur med grå stær."
– Det kaldes for en "flame–war". – Donna, jeg gør dette for din skyld.
Og du kan vist lide det, for jeg har ikke set dig i to uger.
Jeg er snart færdig. Men sig mig noget.
Hvem er din Superman?
– Lois Lane. – Clark.
– Skal vi lege telefonboks? – Åh gud.
– Glem ikke juicebrikkerne. – Jeg kan tage kappe på.
Du kan lide det med brillerne på.
Ynkelige jordbo.
– Hej. Er din bil på værksted? – Ja.
Flot kværn. Har den et horn?
Jeg glemte det derhjemme sammen med klovnenæsen.
Du fik hende tilbage.
Ginnie tog huset, og staten tog resten.
Men ikke denne.
Gud. Hvordan kan jeg takke dig, Barry? Du og Louise ...
I tog jer af bilen og holdt sjakalerne borte.
– Du gav mig mad på bordet i 20 år. – Sig til, hvis jeg kan gengælde det.
Sæt dig ind i bilen, og kør som en mand.
Fint.
Sådan.
– Er du kommet på plads? – Ja. Tak, Eugene.
Jeg har nogle idéer. Vi tjekker dokumenterne for scanningsfejl.
Ser jeg en sammenhæng mellem boredybde og pumpemængde –
– og noterer den her. Gjorde alle det, kunne vi samle oplysninger ...
Databehandling er på etage B1. Vi udfører bare dataindsamling.
Vi skal bare fylde hovedcomputeren. Skovle sand, ikke tælle sandkorn.
– Generer det dig ikke? – Nej.
60 års boredybder er ikke oprivende. Det hjælper at have en hobby.
Vi konkurrerer i at male lokkefugle. Andrikker eller hunner, vælg selv.
Selv samler jeg på slagtøj.
Denne weekend fandt jeg en timbale, som tilhørte Tito Puente.
Vil du have kaffe?
Enorme hænder forsøger at tage din lækre marmelade.
Men du undgår dem ved at hoppe rundt på hylderne.
Snart er køleskabet tomt. Der er kun dig, marmeladeskålen, tilbage.
Jeg kalder spillet for "Jiggles".
– Fedt. Spørgsmål? – Hvilken smag har marmeladen?
– Appelsin, selvfølgelig. – "Jiggles" lyder som en stripklub.
Jeg holder med hænderne. Er familien sulten, bør man blive ædt.
– Ikke hvis marmeladen er muggen. – "Den dødelige marmelade."
Ens mission er at forgive familien og dræbe dem alle.
– Min marmelade er ikke muggen. – Vi tænker lige over det. Tak, Lev.
– Tom. Nogle idéer? – Jeg arbejder på sprite–skalering.
– Har du en historie? – Behøves det?
Ja. Onlinespil er anderledes. De skal lokke spillerne ind i en verden.
– Ikke kun hugge småpenge. – Seriøst?
Mange spil er baseret på teknologiske fremskridt.
– Xevious, Zaxxon ... – Vi kan tale om det under fire øjne.
– Noget nyt? – Parallax, kapitel 22.
I kan prøvespille det, før vi fejlfinder og lægger det op.
– Lyder det godt? – Ja.
– Du er sent på den. – Forsinker jeg dine andre fyre?
De kan vente.
Hallo? Du ringer tidligt.
Scanneren skelner ikke mellem I og L. Ved du, hvad hvert andet ord er?
Olie.
– Jeg har gloet på vinduet i en time. – Du har i det mindste et.
– Var det dumt at flytte hertil? – Sikkert.
– Så pakker jeg det hele sammen. – Din far ville blive rasende.
Jeg ved det. Jeg elsker far, men pyt med ham.
Jeg hader, når jeg jamrer sådan her.
Kan vi ikke invitere nogle folk på middag?
Evan og Alicia vil vel gerne komme op for at få gratis mad.
Du kan invitere dine venner fra Dallas.
– Hvis det ikke gør dig utilpas. – Nej da.
Det lyder sjovt.
– Jeg ringer tilbage. – Var det en privat samtale?
Jeg elsker dig.
Er Jacob Wheeler der? Joe MacMillan. Jeg vil aftale et møde.
Klokken 16.00 passer udmærket. Vi ses.
Folk taler om alt. Politik, sport og om, at Billy Joel stinker.
Billy er sej.
Jeg fik 23 svar på et spørgsmål om Moog–synthesizere.
Må jeg låne en koder? Vi må lave flere forummer.
Okay, tag bare Lev.
– Hvor mange er online? – 306.
– 50 nye på en uge? – Tank Battle bliver et blodbad.
Det gode er, at selv de elendige betaler for at spille.
– Så vi holder hovedet over vandet? – Vi drukner bare langsomt.
– Jeg har fået en ny flyrute. – Virkelig?
– Hvor lander du? – Tokyo.
– Færre muligheder for flirten. – Jeg kigger bare forbi huset.
Lad være med det.
Hvad drejer det her sig så om?
Det her er grunden til, at jeg giftede mig med dig.
Manden i 25B.
Bliver du nedtrykt? Det er okay.
– Jeg købte huset. – Men nu er det mit.
– Og jeg kan gøre, som jeg vil. – Jeg vil ikke føle mig jaget ud.
Verden standsede ikke, da du kom i fængsel.
– Er du flov over mig, Ginnie? – Ikke længere.
– Vi ses i weekenden. – Jeg håber, at du spøger.
– Tiden er ikke inde endnu. – Var det dit formål i dag?
Ville du overbevise mig om ikke at komme?
Jeg troede ikke, det var nødvendigt. Vores liv roterer ikke omkring dig.
Det var en sjov rejse, men dette er ikke dit show.
Kom ikke. Lov, at du ikke gør det.
Hold mig underrettet.
Hils Nancy og børnene.
Nogle folk vil ikke reddes.
Ved du, hvad selvmordskandidater tænker på i sidste øjeblik?
– Ungdomskærester. – Hanen, der løber. Motoren, der går.
– Køleren, der står åben. Løse ender. – Okay. Ud med sproget.
I lækker data, der kan bruges til at beregne gevinster og mindske risici.
– Slår I jeres afdelinger sammen ... – Ja, gør det.
– Jeg er ikke færdig. – Det er jeg. Hvem er chefen?
– Eugene Bowdich. – Fyr ham og hele afdelingen.
Lav din egen. Det er bedst. Jeg orienterer personaleafdelingen.
Jeg troede ikke, du ville blive i kælderen, men hvis det er dit mål ...
– Jeg skal bruge et par dage. – Værsgo.
Joe, bliver en plads ledig på et fyldt tog, er det okay at tøve.
Måske skal du snart af. Måske vil du gøre en god gerning.
Måske synes du ikke, at du ikke fortjener pladsen.
Torsdag klokken 20.00. Jeg håber, at I kan komme. Vi snakkes ved.
Jeg må lige høre det en gang til.
Jeg håber, at I kan komme til middag hos mig og min forlovede.
Hallucinerer jeg? Jeg forestiller mig en parfumemodel.
Dior. Nej, Halston. Høj og lyshåret.
Daryl Hannahs kindben. Skulderpuder. Upper East Side.
Han vil ikke have en ny Cameron. Han vil udfordres mindre.
Det fungerede godt for mig.
Jeg forestiller mig Joan Baez som sekretærer med katte på sofaen.
Vi får se.
– Hvad? Middag med ham? – Ja. Er du ikke nysgerrig?
Min interesse for mannequiner med storhedsvanvid er stilnet af.
– Men du kan bare tage af sted. – Snob.
Fæhoved.
Hej, Gordon og Donna. Det er Joe. Joe MacMillan.
Sådan, ja. Her kommer smerten. Knæl.
Knæl for Zod.
Babysitteren er her. Pigerne bygger en træhytte.
Din grimme satan. Jeg mener ... Ja, skat.
Fandens. Jeres gratisspillere dræbte mig.
Jeg tager et bad, så vi kan ankomme sent.
– Jeg er ved at blive forkølet. – Dette var din idé.
Kan vi to ikke bare spise middag? Vi kan bede Rose overnatte.
– Få et hotelværelse i byen? – Vi har lovet at komme.
"De kan blive et storslået folk, Kal–El, hvis de blot ønsker det."
De mangler blot programmet, der viser dem vej.
Sonaris.
– Spillet fungerer godt for mig. – Tak.
– Jeg kan lide vampyrfiskedamerne. – Havnymferne.
Jeg løb tør for landvæsener, så jeg ...
– Tom. Har du prøvet spillet? – Ja.
Og?
– Kan vi tale om det under fire øjne? – Nej, alle bør gøre sig hørt her.
Det tog mig halvanden time, eftersom det bare er en gentagelse.
Du tog kortet fra kapitel ni og gåderne fra kapitel 14.
Sidder man fast, kommer en behåret lampeskærm flyvende –
– og smider ledetråde i hovedet på en.
Jeg ville tage fat i dens kønshår og flyve væk derfra.
Til et andet spil. Til noget nyt.
Det bør ikke opdateres. Det bør destrueres.
Skriv det, hvis du vil.
Hej. Hvor ser I godt ud.
– Værsgo. – Tak. Jeg burde have været tydelig.
– Jeg går klædt sådan her hver dag. – Hurra. Endelig.
Jeg har hørt meget om jer. Jeg hedder Sara.
Lad dem ikke stå i døren, din galoot.
Jeg elsker det ord. Det betyder galejslave, pirat eller alfons.
– Med lidt held gælder alle tre. – Vil I have noget at drikke?
Gin og tonic, uden tonic.
Han kunne enten forhøje salgsprisen eller dække vores udgifter.
– Men der var ingen udgifter. – Det har jeg lært dig.
– Skab sygdommen, og sælg dem kuren. – Det gav mig netop en forfremmelse.
– Det her er jo hyggeligt. – Vi har et større hus i Austin.
Det her er vores andet hjem for min forfatter.
Jeg prøver at skrive en artikel. Eller faktisk at påbegynde den.
– Om Jarviks kunstige hjerte. – Så ikke noget seriøst, altså?
– Min ven Alicia laver layout. – Hun burde være her nu.
Hun forsøger nok at reparere bilen med en metafor. Sød, men bindegal.
– Joe, kan du lige give mig en hånd? – Ja.
– Hvem er du lige nu? – Hvad mener du?
Undskyld ikke for vores venner, denne lejlighed eller mig.
Hold op med at prale, og fortæl, hvorfor du blev forfremmet.
Sandheden. Husker du den?
– Lækkert, men for meget skimmelost. – Godt, hvad talte vi om?
– Den akademiske verden. – Det lyder, som om du hader den.
Sara, jeg kan lide dig. Jeg vil give dig et godt råd.
Lad ham ikke gemme alle pengene. Kom nu, Joe.
Hvad gemmer du Cardiff–pengene til? En husbåd på Lake Travis?
Jeg fik ikke noget fra Cardiff.
Ikke en øre.
Ræk mig rødvinen.
Du må komme. Med det samme.
Det er et computerspil. Rolig. Jeg tjekker lige rodfilen.
– En virus overskriver al vores data. – Vores drev eller brugernes?
– Den har netop ædt skakspillet. – Isoler de inficerede computere.
– Alle, der er forbundne, er sårbare. – Vi smider ikke brugerne af.
– Den begynder at spise Parallax. – Vil nogen ringe til Donna?
– Vi kan ikke finde hendes nummer. – Det står på en seddel et sted.
Kan jeg tale med Donna?
Hvorhenne? Det er Cameron. Lagde hun et nummer?
Jeg må tale med Donna omgående.
Hallo?
– Luk det ned. – Hele netværket?
Alting. Luk det hele ned.
Jeg troede, at du kun drak øl.
Jeg fik en flaske Sancerre i sommer, der overraskede mig.
– Sancerre. – Sans og hvad så?
Det er godt.
– Så er det hele det værd, ikke? – Jo.
Hun arbejder altid. Jeg må bære hende i seng. Nu er det vel min tur.
Du er kommet frem i verden. Det er rart at se, at det går godt for dig.
– Hvorfor sagde du intet om Cardiff? – Jeg prøvede bare at leve med det.
Jeg havde ikke delt min andel, men jeg ville have forsvaret dig.
Jeg arbejder i en kælder nu.
Jeg har en lejlighed, der er mindre end mit gamle badeværelse.
Men skulle jeg vælge mellem dette og din udbetaling ...
– 838.100 dollar. – Så ville jeg vælge det her.
Jeg ville vælge hende.
Mutiny prøver at få fat i mig. Vi bør vist køre forbi.
– Er det noget alvorligt? – Nej.
Det er nok bare en brand eller en sukkeroverdosis.
Tak for en hyggelig aften.
Det var rart at se dig. Jeg beklager, at vi må tage af sted.
Nyd din Sancerre.
Sara, tak, fordi vi måtte komme.
Gud, tiden gik så langsomt. Hvad laver han med hende?
– Tror du, at hun vil redde ham? – Hun var ret imponerende.
Hendes fars navn åbner sikkert mange døre.
– Joe er lykkelig. Det er et mirakel. – Fordi han formåede at narre hende.
Men du ser smuk ud i aften.
– Nu ved alle, at du er her, far. – Hvordan går det, James?
Kunne du ikke have ringet, da du blev løsladt?
– Jeg vil sige dette personligt. – Nu er tiden inde igen.
Middagen før brylluppet er vigtig, så læn dig tilbage.
Og klap i.
"Da vi fandt James på taget, da han ventede på julemanden, så vi –
– at han ikke frygter udfordringer. Det gør Lisa heller ikke."
– "Haha. Vent på latter." – Flot.
"Da James slog tre strikes, var jeg til forretningsmøde."
"Da han blev student, var jeg på konference i Tampa."
"Det må have føltes, som om hans far blot var et klap på hovedet –
– og en skygge i døren om aftenen."
"Men ikke denne aften. Ikke i aften."
Må jeg se? Jeg vil gerne vise Lisa det.
Jeg ved ikke, hvad mor har sagt, men jeg er ikke vred på dig.
Det var jeg, men ikke længere.
– Du har vist fundet en sød pige. – Ja.
Jeg må invitere jer en aften, når jeg er faldet på plads.
Godt, konen venter på mig.
– Det er underligt at sige det. – Det bliver lettere.
Kommer du ikke i morgen?
En dømt forbryder på første række? Din mor ville eksplodere.
Lisa har intet imod det. Det har jeg heller ikke.
En anden gang.
Okay.
Pas godt på din gamle kærre.
Alle brugernes disketter bliver inficeret. Vi må geninstallere alt.
De må ikke koble sig op, før ...
– Vi har sendt nye disketter? – Til alt.
Og vi må erstatte dem for at have slettet al deres anden software.
Gad vide, hvor mange brugere vi har mistet.
– Var det et hyggeligt cocktailparty? – Hvad foregår der?
Et virusprogram har spist vores harddiske.
– Det hedder Sonaris. – For fanden.
– Lagde du det op? – Inden vi tog af sted.
Har du skrevet det?
– Jeg vidste ikke, det blev lagt op. – Vidste du det ikke? I er jo gift.
Vi ville kortlægge netværket. Jeg kan måske hjælpe.
– Vil du hjælpe? – Undskyld. Jeg køber nye harddiske.
Det er ikke harddiske. Vi mistede spil og vores arbejde.
Han aner ikke, hvad det er. Kunne du ikke lade os gøre vores ting?
Du hader, at vi laver noget nyt, og at du kigger på fra sidelinjen.
Din kone laver ting, du ikke engang kan forestille dig.
Hvem underskrev lejekontrakten og betaler strømmen bag din ryg?
Uden Donna var I blevet sat ud. Det anede I ikke, vel?
Hverken du, du eller pigegeniet.
I er intet foretagende. Det er snarere "Mareridt på Nørd Street".
– Tag hjem. – Donna.
Tag bare hjem, tak.
Det er da ikke din bil.
Vi har fået gang i to XT'er, men spillene er stadig nede.
Det er forummerne også. Vi må geninstallere fra backupperne.
Skal jeg undskylde igen? Det gør også ondt på mig. Vi er partnere.
Det er dit job, Donna, men det er mit liv.
Det er mig, der må håndtere alt det lort, der foregår –
– mens du er derhjemme og laver is og lufter hunden –
– eller lader en udenforstående nedsmelte hele firma.
Hvorfor sagde du ikke, at du spiste middag med Joe MacMillan?
– Jeg vidste, at du ville blive sur. – Tillykke. Korrekt svar.
– Det var bare en middag. – Tag hjem til din mand.
Og Donna.
Bruger du egne penge i Mutiny bag om ryggen på mig igen –
– så bliver du fyret.
– Vil du have et lift? – Nej tak.
Hvad kan jeg gøre?
– Cameron? – Vent lidt.
– Rolig. Træk vejret. – Det gør jeg jo.
Kom her. Sæt dig ned.
Skal jeg ringe efter en læge? Tager du medicin?
Klem. Hårdere.
Parallax. Kapitel tre, bane syv. Grotten med de fire troldmænd.
Hvordan får man drageægget over kløften? Hopper man, taber man det.
Ægget er for tungt for hængebroen. Hvad skal man gøre, Cameron?
– Man går tilbage. – Netop, man går tilbage.
Man vender om og møder den fjerde troldmand.
Hvis man knækker ægget i hans bryst, bliver han menneskelig igen.
Det er det, jeg savner ved Parallax. De tidlige kapitler.
Hver en fælde havde en belønning, og alle udgange var også indgange.
Jeg følte, at jeg var med i "Troldmanden fra Oz".
Det føltes, som om man var i filmen, når man løb over engen.
Det føltes virkeligt.
Jeg giver slip nu.
Jeg henter lidt vand. Gå ingen steder.
Hvor slemt er det?
Det er slemt.
Jeg burde have afprøvet det grundigere.
Jeg blev bare begejstret.
– Jeg burde have fortalt dig det. – Nej.
Jeg lod det ske. Jeg stoppede dig ikke.
Hvad er problemet egentlig?
Undskyld.
Det er det, jeg vil vide.
Vent lidt.
Godmorgen.
Hvor morsomt. Ja.
Kom ind til hovedcomputeren. Straks.
– Arbejder computerne som os? – Ja, mellem 9.00 og 17.00. Hvorfor?
Computere for millioner af dollar, der står stille 16 timer i døgnet.
– Det er en vej ind. – Hvad?
– Tilbage til arbejdet? – Ja, sir.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com